Kihlakivi on peruskarttaan merkitty suuri siirtolohkare, joka sijaitsee Kotajärven Pohjoislahden pohjoisrannalla, tien pohjoispuolella. Osin sammaloituneen kiven päällä on n. 15-20 "kuppia" tai syvennystä. Muutama kupeista on hakattu, suurin osa on kuitenkin luonnonmuovaamia, ilmeisesti rapautumisessa syntyneitä. Näistäkin osaa on kuitenkin syvennetty tarkoituksella. Kiven länsipuolella on ison kiven päälle kasatuista pienistä kivistä muodostuva kaskiraunio.
Kiveen on kiinnitetty pronssitaulu, jossa on seuraava teksti: "Tämä kivi on ollut aikanaan noin vuoden 1556 tienoilla Itkosten uhrikivenä. Laatan kiinnitti Itkosten sukukunta ry. vuonna 1988. Lain suojaama muinaisjäännös." Fil.maist. Jussi Itkosen mukaan hänen löytämänsä kivi yhdistyy Leppävirran v. 1664 talvikäräjiltä säilyneeseen mainintaan rajakivenä olleesta maakivestä (Valkiakivi), jolla oli vannottu ja jolle oli uhrattu. (Ks. Tutkimukset: Taavitsainen 1984).
Luonti: 30.11.1998 Viimeisin muutos: 18.3.2004
Tutkimukset
Jussi-Pekka Taavitsainen tarkastus 1984
Huomautuksia: Lukiessani Sukuviesti-lehdestä Itkosten sukukokouksesta kiinnitin huomioni artikkelin fil.maist. Jussi Itkosen Leppävirran Kotalahdesta löytämää Itkosten uhrikiveä koskevaan mainintaan. Hän yhdisti Kotalahdesta löytämänsä ison maakiven Leppävirran v. 1664 talvikäräjiltä säilyneeseen mainintaan rajakivenä olleesta maakivestä, jolla oli vannottu ja jolle oli uhrattu. Soitin maist. Itkoselle ja pyysin häntä käymään esihistorian toimistossa näyttämässä kartalta kiven sijainnin, minkä hän tekikin.
Tarkastin kiven 14.6.1984 yhdessä tutkija Matti Huurteen kanssa. Kivi, joka on merkitty Kihlakivi-nimisenä peruskarttaan Kotajärven Pohjoislahden pohjukasta runsaat 100 metriä luoteeseen lahden kiertävän tien pohjoispuolella.
Kihlakivi on suuri siirtolohkare, jonka korkeus on yli 2 m. Päältä kivi on sammaleinen, ja päällä on luontaisia kuoppia. Yhden reuna on sileä. ja se voisi olla vaikka hiottu. Etelässä pystysuorassa seinässä on luontaisia kuoppia, länsiseinässä luultavasti ampumajälkiä. Kiven ympäristö on vanhaa kaskimaata: aivan kiven länsipuolella on ison kiven päälle kasatuista pienistä kivistä muodostuva kaskiraunio. Alue on taimikkoa eikä kiveä kannattanut sen vuoksi valokuvata.
Palattuamme virkamatkalta soitin maist. Itkoselle ja kerroin tarkastusmatkan tulokset. Samalla pyysin häneltä kopiota kiveä ja tilanrajoja koskevasta selvityksestään. Sukuviestin kirjoituksesta ei nimittäin käy selville, millä perusteella Itkonen pitää Kihlakiveä lähteessä mainittuna Valkiakivenä. Sain selonteon 10.8.1984, ja sen perusteella tuntuu todennäköiseltä, että Kihlakivi on lähteessä mainittu uhrikivi.
Luonti: 1.1.1900 Viimeisin muutos: 1.12.1998
Petro Pesonen tarkastus 1998
Huomautuksia: Kiven ympäristössä on kaadettu ylimääräisiä puita pois ja alue on aidattu sekä opastettu. Osassa kupeista oli ruokaa ja muita "uhreja". Paikalle on opastus Lempyyn tieltä.
Luonti: 1.1.1900 Viimeisin muutos: 18.3.2004
Tytti Räikkönen-Partanen/KUHMU tarkastus 2020
Huomautuksia: Kohde ennallaan.
Luonti: 16.9.2020
Ladattava tiedosto saattaa sisältääkuvia, karttoja tai muita sisältöjäjotka ovat tekijänoikeuksin suojattuja. Tiedoston tekijänoikeudet kuuluvat tutkimusraportin tekijälle ja muille raportissa mainituille tahoille. Sisällön jatkokäyttöävarten on hankittava lupa tekijänoikeuksien haltijalta.