Kohde sijaitsee Koitajoen ja Mekrijärven Lukalahden välisellä kannaksella, Mekrijärven kylätien pohjoispuolella. Kalmisto on tasaisella pihamaalla ja todennäköisesti osittain tuhoutunut rakennusten perustuksia kaivettaessa. Hautapainanteita on kuitenkin havaittavissa myös talon pihapiirin ulkopuolella; niitä on tosin käytetty roskakuoppina.
Kalmistosta n. 100 m luoteeseen on Kalmistoloso-niminen luontainen rantakivikko.
1800-luvun lopulla on kerrottu Mekrijärvellä pellon laidalla ennen olleen venäläinen hautausmaa (Könönen 1884:41). Ortodoksikalmisto on ollut tiedossa vuodesta 1957, jolloin rakennustöiden yhteydessä havaittiin 16 luurankoa ja joitakin kaularistejä (sanomalehti Karjalainen 28.8.1957). Maanomistajan mukaan löydetyt luut ja pääkallot haudattiin uudelleen Kalmistoloson ja talon väliselle alueelle.
Mekrijärveä pidetään Ilomantsin toiseksi vanhimpana kylänä - se on muodostettu viimeistään 1400-luvun puolivälissä. Vuonna 1500 siellä oli kaksikymmentä taloa. Mekrijärven lääni kuului Novgorodin arkkipiispalle ennen vallan siirtoa Moskovaan, ja kaikki Koitereen kaikki kylät kuuluivat Mekrijärven alaisuuteen. Väkiluku väheni 1600-luvun alussa, mutta kääntyi nousuun vuosisadan lopulla, kun luterilaiset uudisasukkaat saapuivat. 1700-luvun alussa suurin osa ortodokseista pakeni, mutta väkeä palasi kuitenkin vähitellen takaisin. (Björn 1991:121-122.)
Skapat: 7.11.1996 Senaste förändring: 22.8.2011
Undersökningar
Minna Ranta inventering 1995
Anmärkningar: Inventoinnin ajankohtana kohteella kaivettiin juuri autotallin laajennusta, ja maasta löytyi pääkallon lakiosa. Kysymys on kuitenkin ilmeisesti talon perustuskuopan vierelle aikoinaan siirrettyyn täytemaahan jääneestä kallon osasta, koska maa vaikutti irtomaalta. Lapioidun alueen reunassa, jossa maa oli kiinteämpää, näkyi kaksi kuopan profiilia, jotka voivat olla ruumishautoja.
Tuotu Joensuun museosta 2011, PK.
Skapat: 1.1.1900 Senaste förändring: 22.8.2011
Anja Sarvas inventering 1970
Skapat: 1.1.1900 Senaste förändring: 16.10.1996
Den nedladdningsbara filen kan innehålla bilder, kartor eller annat innehåll som är upphovsskyddat. Filens upphovsrätt hör till rapportens upphovsman och till övriga i rapporten nämnda aktörer. För vidare bearbetning av materialet bör tillstånd erhållas av innehavaren av upphovsrätten.