Jerisjärven Isosaaren lounaisrannalla oleva entinen Saaren tila sijaitsee n. 600 m kaakkoon Isosaaren Martinniemestä olevassa pienessä lahdelmassa. Rannasta maasto nousee matalan törmän yläpuolella loivahkosti muodostaen tasaisen alueen, jolla tilan rakennukset ja nykyinen perunamaa sijaitsevat. Aikaisemmin alueella on ollut laajemminkin viljelyksiä, jotka erottuvat nykyään niittynä. Lahdelman ranta antaa lounaaseen muodostaen erittäin aurinkoisen ja suojaisan paikan.
Kohde sijaitsee tilan pihapiirissä ja rannassa n. 30 x 30 m alalla. Kohteen keskusalue on tilan perunamaan kohdalla vajaan 30 m etäisyydellä rannasta ja n. 15 m tilan päärakennuksesta lounaaseen. Pitkänomainen, rannan suuntainen perunamaa sijaitsee tasanteella rannan läheisyydessä. Perunamaan peltokerroksen alla oleva maaperä on hiekkaa. Kohteen laajuus ulottunee koko tilan pihapiiriin ja rantaan asti.
Kohteelta n. 400 m kaakkoon on löytynyt liuskeveitsen katkelma (Muonio 37 Jerissaari Saari). Lisäksi kohteelta n. 600 m luoteeseen Isosaaren Martinniemessä sijaitsee kivikautinen asuinpaikka (Muonio 23 Jerissaari Martinniemi).
Saaren tilalta on tehty lukuisia kivikautisia löytöjä. Ensimmäiset tehtiin jo n. vuonna 1890, jolloin talon läheltä löytyi vihreäliuskeinen kirves tai taltta (KM 7651). Vuonna 1916 uudispeltoa raivattaessa löytyi kourutaltta nykyisen perunamaan kohdalta (KM 7018). Esa Hintikaisen v. 1989 tekemässä tarkastuksessa rannasta löytyi kappale sädekiviliusketta ja perunapellosta palanutta luuta, kvartsi-iskoksia sekä kiviesine (KM 25259:1-4). Hilkka Oksalan v. 1995 inventoinnissa saatiin talteen Urpo Kinnusen lahjoittamat piikaavin ja "liuskesukkula", jotka olivat löytyneet perunamaan kaakkoispäästä sekä pari palaneen luun sirua, jotka löytyivät samalle paikalle inventoinninssa tehdystä koepistosta. Lisäksi Kinnusen mukaan paikalta on löytynyt tuuran katkelma. Kinnusen hallussa on myös yksi ilmeisesti perunapellosta löytynyt luetteloimaton vihreäliuskeinen pohjalaistaltta. Myös rantavedestä on tehty Kinnusen mukaan löytöjä, jotka ovat sittemmin joutuneet hukkaan.
Vuoden 2004 inventoinnissa tilan alueeseen käytiin tutustumassa pikaisesti. Perunamaa oli pienentynyt luoteispäädystään edellisiin käynteihin verrattuna. Samalla valokuvattiin talon perunapellosta löytynyt liuskeiskos ja rannasta löytynyt historiallisen ajan rautapadan kappale.
Paikalla on runsaiden löytöjen perusteella ollut todennäköisesti varsin laajamittaista asutusta kivikaudella, jonka vaikutusalue käsittää ainakin talon pihapiirin ja rannan välisen alueen. Perunapelto ja rakennustoiminta ovat osittain tuhonneet kohdetta. Suurin osa löydöistä on Urpo Kinnusen mukaan tullut perunamaan peltokerroksen alla olevassa hiekassa havaitun likamaan tai hiilijuovan tienoilta. Tämän tiedon perusteella voidaan olettaa, ettäperunapellonkin alla on säilynyt jonkin verran häiriötöntä kulttuurikerrosta.
Luonti: 7.11.1996 Viimeisin muutos: 27.11.2006
Tutkimukset
Aarni Erä-Esko inventointi 1962
Löydöt: ei löytöjä
Luonti: 1.1.1900 Viimeisin muutos: 29.1.1997
Hintikainen, ym tarkastus 1989
Löydöt: KM 25259:1-4
Luonti: 1.1.1900 Viimeisin muutos: 29.1.1997
Hilkka Oksala inventointi 1995
Löydöt: KM 29485:1-3 piikaavin ym.
Luonti: 27.11.2006
Antti Krapu inventointi 2004
Luonti: 27.11.2006
Ladattava tiedosto saattaa sisältääkuvia, karttoja tai muita sisältöjäjotka ovat tekijänoikeuksin suojattuja. Tiedoston tekijänoikeudet kuuluvat tutkimusraportin tekijälle ja muille raportissa mainituille tahoille. Sisällön jatkokäyttöävarten on hankittava lupa tekijänoikeuksien haltijalta.