Kohde sijaitsee valtatien 7 pohjoispuolella, 200 m Suolinnantieltä erkanevan metsätien risteyksestä ja 100 m metsätieltä luoteeseen. Maasto on kahden kalliomäen väliin jäävää, melko tasaista kannasta, jonka luoteispuolinen rinne viettää jyrkästi luoteeseen Kyytkärrin suuntaan. Kannaksen keskellä on kalliokohouma, jota peittävä ohut maakerros (30 cm) on kuorittu ja kasattu alueen (30 x 15 m) koillis- ja pohjoisreunaan mataliksi valleiksi (50–60 cm), luode-kaakkosuuntaiseksi muodostelmaksi. Ympäristö on mäntyvaltaista metsää. Kalliolla on ollut rakennus, joka on purettu muutamia vuosia sitten. Paikka on ollut kivikaudella (20–22,5 m mpy) suojaisan salmen itärannalla olevan kalliosaaren lounaiskärjessä, sokkeloisen sisäsaariston ulkoreunalla.
Paikalta on otettu 2002 talteen kalliolle kasatuista maakasoista saviastian paloja, taltan katkelma ja iskoksia. Löytöjä erottuu erityisesti pohjoisreunan ja itäreunan kasoissa. Löytöjen alkuperäistä sijaintia ei voi enää määrittää. Löytöjen ja sijaintikorkeuden perusteella kyseessä on kivikautinen salmiasuinpaikka. Suurin osa asuinpaikasta on ilmeisesti tuhoutunut kuorinnassa. Muinaisjäännös saattaa jatkua erityisesti kuoritun alueen koillispuolisella tasanteella, joka rajautuu itäpuoliseen kallioon ja luoteispuoliseen törmään. Muinaisjäännös on rajattu tasanteen mukaisesti, mutta täsmällinen määrittely edellyttää vähintään koekaivauksia.
Vuoden 2014 kohteesta ei tehty uusia havaintoja.
Luonti: 31.12.2002 Viimeisin muutos: 8.11.2019
Tutkimukset
Marita Kykyri tarkastus 2002
Huomautuksia: Kohteen löysi Teppo Mahrberg ulkoiluttaessaan koiraa.
Luonti: 1.1.1900 Viimeisin muutos: 31.12.2002
Sirkka-Liisa Seppälä inventointi 2006
Luonti: 15.3.2007
Petro Pesonen inventointi 2008
Löydöt: KM 37827
Huomautuksia: Kyytkärrin kivikautinen asuinpaikka tarkastettiin Kotkan Räskin - Pyhtään Heinlahden osayleiskaava-alueen inventoinnin yhteydessä 24.7.2008. Asuinpaikka ei kuulu varsinaiseen kaava-alueeseen, vaan se sijiatsee noin puoli kilometriä kaava-alueen rajasta pohjoiseen. Paikalta on kuorittu kallion maalta mineraalimaa pois ja alueen pohjoislaidalla on hieman kuorintakasoja jäljellä, josta kerättiin saviastian paloja, kvartsia ja palanutta luuta. Erittäin todennäköisesti asuinpaikka jatkuu pohjoiseen ehjällä, kuorimattomalla tasanteella.
Luonti: 17.2.2009
Kulttuuriympäristöpalvelut Heiskanen & Luoto Oy inventointi 2014
Ladattava tiedosto saattaa sisältääkuvia, karttoja tai muita sisältöjäjotka ovat tekijänoikeuksin suojattuja. Tiedoston tekijänoikeudet kuuluvat tutkimusraportin tekijälle ja muille raportissa mainituille tahoille. Sisällön jatkokäyttöävarten on hankittava lupa tekijänoikeuksien haltijalta.