Kaivanto avattiin tontin keskelle, suunnitellun kerrostalon alalle. Tontin eteläreuna oli vielä 1600-luvulla meriveden peitossa, ja jätettiin tutkimatta Museoviraston ohjeistuksen mukaan. Yksikkömenetelmällä kaivetut kerrokset olivat enimmäkseen rantaan ajettua täyttöä, joista päällimmäiset olivat vuoden 1846 palon jälkeiseltä ajalta. Ylimmät täyttökerrokset poistettiin kaivinkoneella. Kaikki havaitut löydöt otettiin kentällä talteen ja valokuvattiin pääosin jälkitöissä. Osa kerroksista seulottiin.
Löytömateriaali koostui etupäässä talousastioiden, pullojen ja tasolasin sirpaleista, kaakelien paloista, laivojen painolastipiistä sekä rautaesineiden katkelmista ja nauloista. Puuesineiden katkelmia, nahkajätettä ja muuta orgaanista materiaalia löytyi lähinnä kaivausalueen itäosan veistojätekerroksesta. Samalta alueelta löytyivät myös hirsiset rakenteiden jäännökset. Ne olivat palaneita, ja peräisin rantaan tehdyistä arinoista ja ulkorakennuksista 1700-luvun jälkipuolelta/1800-luvun alkupuolelta. Kaivausalueelta löytyi myös verraten runsaasti teurasjätteeksi tulkittua luumateriaalia sekä mahdollisesti veneenrakennukseen viittavia puisia, kaarevia teelmiä. Hirsirakenteiden eteläpuolella oli resentin kaivannon katkaisemaa rannansuuntaista kiveystä kolmessa kerroksessa. Kahden nuoremman rakennuksen kiviperustukset tulivat esiin kaivausalueen itäreunasta. Toinen oli tuhoutunut mahdollisesti vuoden 1846 palossa. Toinen oli peräisin vuoden 1846 palon jälkeiseltä ajalta.
Tontin luoteisnurkassa sijainnut kellari dokumentoitiin ennen purkamista. Kellarin päältä oli ennen kaivausta purettu vuonna 1934 rakennettu verstasrakennus. Kellari ajoittuu stratifikaation perusteella jo vuoden 1846 paloa edeltävälle ajalle.
Ladattava tiedosto saattaa sisältää kuvia, karttoja tai muita sisältöjä jotka ovat tekijänoikeuksin suojattuja. Tiedoston tekijänoikeudet kuuluvat tutkimusraportin tekijälle ja muille raportissa mainituille tahoille. Sisällön jatkokäyttöä varten on hankittava lupa tekijänoikeuksien haltijalta.